Cafeneaua Gaslight
Probabil ați mai auzit piesa asta și înainte.
Dacă nu a fost niciodată nouă și niciodată nu va deveni veche,
atunci înseamnă că e o piesă folk.
Tu și Mikey obișnuiați să cântați acel cântec.
Da.
Frate, ai fost praf noaptea trecută.
Da, Pappi, îmi pare rău. Sunt un nemernic.
Nu-mi pasă. Este doar muzică.
Prietenul tău este în spate.
Prietenul meu?
A spus că este un prieten de-al tău. E un tip în costum.
Tu ești tipul nostim, nu-i așa?
Poftim?
A trebuit tu să deschizi gura, nu-i așa glumețule?
A trebuit să... Ce?
Asta e ceea ce fac pentru a trăi. Cine...? Cine ești?
Ceea ce faci.
Îmi pare rău, ce...? Ce am...?
Ai stat acolo în public noaptea trecută, și ai urlat toate prostiile tale.
Pentru numele lui Dumnezeu. Țipi pentru anumite lucruri. Este un spectacol.
Nu a fost spectacolul tău.
Nu e vorba de operă, idiotule. E un nenorocit de...
Vom pleca din cloaca asta nenorocită. O poți păstra.
Ceea ce faci.
E cineva?
Nu, nu...
Rahat,
La naiba.
E cineva?
Bună.
Ai putea să...?
Pot să-ți las pisica ție?
- Mie? - Da, este...
Este pisica familiei Gorfein. Să o ții până se întoarce vreunul din ei?
Să mi-o lași mie?
A ieșit afară și nu am cheia să o duc înapoi.
O poți ține până vin să o ia înapoi?
Trebuie să manevrez liftul.
Vreau să spun, nu este nicio problema, nu? Este pisica familiei Gorfein.
Trebuie să manevrez liftul.
- Facultatea de Sociologie. - Cu profesorul Gorfein, vă rog.
Ține un curs acum.
Să-i las un mesaj?
Da, ați putea...? Ați putea să-i spuneți:
"Nu vă faceți griji, pisica este la Llewyn"?
"Pisică este Llewyn."
Nu, Llewyn "are" pisica. Eu sunt Llewyn. Am pisica dânsului.
La naiba.
- Hei, Nunzio. - Da. Nu sunt acasă.
Da, știu. Pot folosi scările de incendiu?
Bună.
- Cum stăm? - Bine.
Serios?
Nouă înregistrare merge bine?
Cum "ne" merge. Ca să fiu sincer, nu e chiar o premieră.
- Ginny, unde e Cincinnati? - Poftim?
- Cincinnati, nu este aici. - Ar trebui să fie acolo.
Îți spun că nu e aici.
- Este...? - Cincinnati?
- Da. - L-am găsit.
Poftim?
- L-am găsit. - Ai găsit Cincinnati?
Da, îl vrei?
- Îl pot avea? - Să-l aduc acolo?
- Da. - Nu ai nimic pentru mine?
Trebuie să ai ceva.
Aș vrea.
Știi, oamenii au nevoie de timp.
Ajung să te cunoască, după care te cumpără ca un interpret solo.
Chiar dacă ești un interpret solo.
- Cincinnati nu este bun. - Ăla este, nu?
Da, asta este, Doamne ajută.
Nimeni nu ne știa, atunci când am fost formație.
Nu e ca și cum eu și Mike am fost vreodată mari interpreți.
Nu e o mare reeducare
pentru public.
Mel?
Mel.
Ce faci băiete?
Mel, nu am avansat deloc în cariera mea solo.
Trebuie să existe ceva drepturi de autor.
La dracu, e frig afară. Nici măcar o haină de iarnă n-am.
Iisuse Hristoase. Cred că glumești.
- Ia asta băiete. - Mel, nu.
Insist. Insist.
Nu vreau haina ta. Ce vei purta?
- Băiete, voi lua alta. - Nu mi se potrivește. Este...
Este o prostie, Mel.
E o mare cacealma.
Cacealma?
Băiete, ce vrei să...? Cacealma? Îți ofer asta?
Ieși naibii din biroul meu.
- În regulă, mulțumesc pentru haină. - Poftim?
În regulă, așteaptă.
La naiba.
Lasă-mă să-ți dau 40 de dolari.
- Să-mi explici ce e cu pisica. - Da, îmi pare rău.
Este pisica familiei Gorfein.
- Am stat acolo noaptea trecută. - Cum o cheamă?
Habar n-am. S-a strecurat pe ușa când...
Crezi că vei sta aici în seara asta?
"Crezi că...?"
- Așa sperăm. Jim e pe aici? - Nu, nu este.
I-am spus lui Troy că poate sta aici.
Troy Nelson. Ce mai faci?
Îmi pare bine. Llewyn Davis.
Bună. Ți-am auzit muzica,
și am auzit multe lucruri frumoase despre tine de la Jim, Jean și de la alții.
Nu ai auzit nimic despre mine de la Jean,
nu-i așa Troy?
I-ai spus familiei Gorfein că vei avea grijă de pisica lor,
după care ai adus-o aici să avem noi grijă de ea.
Am auzit lucruri frumoase de la Jim, Jean și alții.
Nu-i așa... S-a întâmplat pur și simplu.
E o pisică liniștită. E foarte mulțumită.
Deci nu pot sta aici în seara asta?
Uite, i-am spus lui Troy că poate sta.
Nu ținem canapeaua liberă până îți faci tu apariția.
Dacă asta e o problemă,
pot face autostopul până în Fort Dix după ce voi cânta astă seară.
Nu fi prost. Ți-am oferit canapeaua.
Ai vreun concert pe undeva?
Troy va cânta la Gaslight. Ne întâlnim acolo cu Jim.
Ei bine, eu pot dormi pe podea și Llewyn ar putea lua canapeaua.
Nu sunt prea pretențios la confort.
Sau, după spectacol, aș putea face autostopul până în Fort Dix.
Llewyn poate dormi pe podea cu pisica lui.
Este pisica familiei Gorfein.
Sunt însărcinată.
Ce naiba?
- Llewyn. - Salut.
- Mă bucur să te văd. - Salut.
- Ce zici? - Poftim?
Despre el, Troy.
Bun interpret.
- Chiar este? - Minunat.
Are o funcție mare?
Am nevoie de ceva de băut.
Uite, Jim, nu am vrut să spun asta
în fața lui Jean. Știi cum reacționează.
- Ce vrei să spui? - Doar, știi...
Trebuie să... Trebuie să împrumut niște bani.
Ți-i dau înapoi cât de repede pot, ca și data trecută.
E vorba de o fată pe care o știu, are probleme și are nevoie de ajutor.
- Nu din nou. - Este o altă fată.
Nu-i spune lui Jean.
Nu pot lua banii fără că Jean să știe.
- E în regulă. Putem... - Nu, nu, nu, e-n regulă.
Voi găsi în altă parte.
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc.
În seara asta, este cineva special în public
care probabil va veni și mă va ajuta
- dacă o să aplaudați. - Nu am chitara cu mine.
Oameni buni, știu că voi îi cunoașteți și îi iubiți.
Doamnelor și domnilor, Jim și Jean.
Frate, nu cântă rău.
Jean aia,
mi-ar place să i-o trag.
Îmi pare rău.
E devreme. Am încercat să nu trezesc pe nimeni.
Ei bine, a fost foarte bun.
Ce urmează?
Ce vrei să spui?
Te lansezi undeva?
Nu.
Ei bine,
înapoi la datorie.
Înapoi la Fort Dix.
Te fac o mașină de ucis?
Nu, probabil e altfel decât îți imaginezi.
La ce faci tu referire, este vorba despre disciplină.
Armele fac parte din echipamentul de muncă.
Eu n-am treabă cu ele. Nici măcar cu jucăriile de război nu sunt de acord.
- Este o carieră? - Nu, nu. Termin în câteva luni.
Bud Grossman și-a exprimat interesul de a mă reprezenta.
Bud Grossman?
Cum este?
Domnul Grossman este un om minunat. Este foarte susținător.
În ultima mea permisie, am cântat în clubul lui din Chicago
chiar după ce m-am întors din Germania.
Te-ai întâlnit cu Elvis?
Nu. Toată lumea mă întreabă asta.
Nu, nu l-am întâlnit pe Presley.
Deci ai cântat la clubul Gate of Horn.
Da.
Domnului Grossman i-a plăcut ce a văzut, cred.
Crede că aș putea face o carieră din asta.
Mulțumește-le lui Jim și Jean din partea mea.
Pe curând.
Cum spuneai că te cheamă?
La naiba.
Nu. Nu.
La naiba. Fir-ar să fie.
La naiba.
Pisica.
La naiba. Pis pis?
La naiba.
Îți mulțumesc pentru păstrarea liniștii, idiotule.
Îngheț de frig. Putem vorbi?
Nu aici. Du-te dracu.
Îmi pare rău, care din astea? "Ieși" sau "du-te dracu"?
Să mergem la o plimbare. Pot împrumuta haina lui Jim?
Nu știu.
- Nu știi dacă este al meu? - Nu. De unde să știu?
- Deci ar putea fi a lui Jim. - Da, idiotule.
Stai așa, să înțeleg că nu-l vrei? Să știu și eu.
Să fie clar, idiotul naibii,
aș vrea foarte mult să-l păstrez dacă ar fi a lui Jim. Asta e ceea ce aș vrea.
Dar de vreme ce nu știu, nu doar că ai făcut-o lată
făcând sex cu mine și probabil lăsându-mă însărcinată,
dar chiar dacă nu e al tău, nu pot ști asta.
Așa că trebuie să scap de ceea ce ar putea fi un copil perfect sănătos,
un copil pe care-l vreau,
deoarece tot ce atingi, se transformă în rahat.
Exact așa cum făcea idiotul de frate al regelui Midas.
În regulă.
Înțeleg.
Cunoști un doctor, nu?
Da.
De când?
În fine, Diane?
Da.
- Și vei plăti pentru asta? - Da.
Să nu-i spui lui Jim.
Trebuia să te pun să porți prezervative duble.
Ei bine, în primul rând, nu ar fi trebuit să o facem, dar dacă o mai faci o dată,
ca și cum ar fi o favoare pentru orice femeie de pretutindeni,
ar trebui să porți prezervativ peste prezervativ,
după care să le legi cu bandă izolatoare.
Ar trebui să te învârți în jurul unui mare prezervativ,
- pentru că ești un rahat. - Bine.
Fiind un rahat, nu ar trebui să iei contact cu cineva.
Ai auzit vreodată expresia, "este nevoie de doi pentru a dansa tango"?
Du-te dracu.
Aș putea spune că ar trebui să vorbim despre asta când ești mai puțin nervoasă,
dar asta ar putea fi...
Asta ar putea fi...
- Când ar putea fi? - Du-te dracu.
Mi-e dor de Mike.
Pot să te rog ceva?
Cred că glumești.
Nu e pentru mine, ci pentru familia Gorfein.
Pisica lor a ieșit afară. Ai putea lăsa geamul de la scările de incendiu, deschis?
E iarnă.
Doar suficient cât să intre pisica înapoi?
Ar putea veni înapoi.
În apartamentul nostru? A fost acolo, cam acum 6 ore.
De ce s-ar întoarce acolo?
Nu știu, nu sunt o pisică.
Gândește-te. Le-am pierdut pisica. Mă simt aiurea.
Din cauza asta te simți aiurea?
Bună.
Unde-ți este haina?
- Nu este așa frig. - Te-ai țicnit?
Cum merge cu muzica?
Destul de bine. Destul de bine.
Bine. Deci nu ai nevoie să împrumuți bani.
De fapt, mă întrebam...
E vândută?
- Casa? - Da.
Da.
- Adică este într-un cont escrow. - Cât de mult?
115 mii. Dar de ce?
- Nu este casa noastră. - Nu este casa noastră?
Ei bine, da. Este casa părinților.
Llewyn, banii se duc pe întreținerea ei. Noi nu primim nimic.
Bine că-ți merge bine cu muzica.
- Îmi pare rău. - Da, ei bine, ce naiba?
- Llewyn. - Ce?
- Limbajul. - Da, îmi pare rău.
Nu sunt vreuna din prietenele tale din Greenwich Village.
În regulă, da, da.
- Mai ai brevetul de marinar? - Da, de ce?
- Ei bine, dacă muzica nu mai... - Ce? Să renunț?
Din nou comerciant naval?
Asta e ceea ce facem în afara spectacolelor?
Nu e așa de rău, să fim actuali.
- Precum tata? - Llewyn.
- Ce? - Ai spus asta despre propriul tău tată?
- Ce? - Că el există?
- Nu am spus... Tu ai spus-o. Uită de asta. - Că el există? Ca ăla?
Da, da, îmi pare rău.
- L-ai văzut? - Da.
Poftim?
- Ar fi trebuit? - Tu să-mi spui, e tatăl tău.
Da, cu siguranță este.
Așteaptă, am... Aștepți puțin?
Ei bine, mă vor înapoi pentru repetiții.
Sullivan Show.
Am autografe de semnat.
- Primesc șampanie. - Nu pleca.
Am făcut curat în casă.
Sunt câteva chestii de-ale tale. Ți le pun într-o cutie.
M-am gândit că-ți vor trebui.
Nu știu, Joy.
Lasă-le la marginea trotuarului.
Llewyn, glumești? Uită-te la asta.
Știi ce e asta?
Aici e când ai înregistrat tu "Shoals of Herring" pentru mama și tata.
Aveai... Oricum, ești cam cu 8 ani mai bătrân. E așa drăguț.
Ei bine, vezi tu Joy, în industria divertismentului,
nu ar trebui să lași practica, pentru niște prostii.
Asta distruge misterul.
Îmi pare rău. Nu știu prea multe despre industria divertismentului.
Da, ei bine...
Să nu-ți pară rău.
Nu, nu, nu, îți voi aduce pisica. E-n regulă. Eu doar...
După cum se vede, nu prea pot azi. Nu i-o pot aduce azi.
- Lui. - Da, lui, lui.
- Dar pot ajunge eu acolo. - S-a atașat de Jim și Jean.
Îi place acolo.
- E-n regulă. Crede-mă, e-n regulă. - Bine. Dar e mai ușor pentru mine...
- Nu, nu, nu. Nu sunt acasă. - Bine.
- Nu sunt niciodată acasă. - În regulă.
Deci... Oricum, nu aș putea să-ți cer să faci asta.
Să mergi atâta până aici, Mitch.
Nu, i-o voi aduce eu mâine.
- Lui. Lui i-o voi aduce mâine. - Corect. Bine, în regulă.
Și nu uita să-l suni pe Jim. A spus că e ceva urgent.
Da, mă îndoiesc că ar fi ceva urgent, dar o să-l sun. Mulțumesc.
Nu, nu, a spus că e ceva urgent.
E un curs în această după-amiază la Columbia.
Cineva s-a îmbolnăvit și a abandonat. A crezut că ți-ar place să lucrezi.
Poftim? Poftim?
- Ți-a spus dacă am nevoie de chitară? - Cred că a spus ceva de chitară.
Am nevoie de chitară? Alo?
Bună, am venit pentru cursul domnului Cromartie. Llewyn Davis.
Luați un loc. Îl voi anunța că sunteți aici.
Llewyn.
Domnule Cromartie, e o plăcere să vă cunosc.
Unde ți-e chitara?
Salut.
- Salut omule, ai venit. - Da.
- Vei cânta la o chitară marca Gibson, da? - A ta? Cu siguranță, da.
- Tu cânți la...? - Triple-O 21. Îl știi pe Al Cody?
- Salut omule. - Salut.
Llewyn, poți citi o diagramă?
Eu...
Mă pot holba la una și să încep să cânt fals.
În regulă. Jim și Al te vor învăța piesa.
Nu vă grăbiți. Suntem aici să ne distrăm.
În regulă.
Deci suntem...?
Suntem ce? Interpreții John Glenn?
Nu e chiar cea mai serioasă muzică pe care o înregistrăm în studioul ăsta.
E o chestie.
Da, dar va trebui să ne axăm pe... Hai să introducem "p-p-please" în...
- În vers. - Serios?
- Da. - P-p-p
Ce? Nu, Nu pot... Deoarece versetul devine tot mai încurcat.
Nu, nu, nu
Nu, trebuie doar să pui p-p-p în vers... Dacă pui doi p-p.
- P-p, apoi "sweat when they..." - Da.
- Serios? - Da.
- Bine. - Da.
Bine.
Hei, uite, sunt fericit de concert, dar cine a scris asta?
Eu.
- Tu... - Bine?
Deci e bine?
Bine?
"Please, Mr. Kennedy" partea 1. Și înregistrăm.
Un, doi, un, doi, trei, patru.
Nu, mulțumesc. Apreciez asta.
- Așa cum știi, am nevoie de asta. - Da.
- Vom merge în turneu, corect? - Turneul Uranus.
Mi-am făcut vaccinurile. Unde să semnez?
- Ești AF-M, corect? - Da.
Semnează acolo și acolo.
Nu ai nimic pe numele tău?
Ba da. Am o moștenire.
Deci îi aparții lui Mel?
Am nevoie de o permisiune. Îți va da el una.
Ne mai vedem.
Asta ne va lua...
La naiba omule, am nevoie de bani acum.
Vrei doar să fii un furnizor independent.
Azi vei primi un cec de la contabilitate.
Pentru serviciile tale, 200 de dolari. E mai mult decât o taxă de sesiune
- pentru că nu primești drepturi de autor. - Bine, în regulă. Și-i pot lua?
Sigur, imediat după colț.
Dar nu intri în sesiunea de examen, deci, nu ai drepturi de autor.
Este-n regulă. Al, unde locuiești?
- Strada Downing. - E un loc bun?
- E o magherniță. - Ai o canapea?
- Unde este Mel? - Mel e la o înmormântare.
Frate, omul ăsta merge la multe înmormântări.
- Îi plac oamenii. - Puțin câte puțin.
Asta ține de familie.
Nepotul lui, Georgie, s-a însurat cu o fată a cărei mamă a murit.
Nu știu dacă asta ține de familie.
Îi plac înmormântările. Nu știu ce să-ți spun.
Am uitat să-mi verific mesajele ieri. Am fost foarte supărat pe Mel.
Tu nu uiți să-ți verifici mesajele.
- Da, așa e. - Nu ai niciun mesaj.
La naiba.
Nu am primit nimic de la Bud Grossman din Chicago?
Trebuia să primești ceva de la Bud Grossman?
Da, l-am pus pe Mel să-i trimită înregistrarea mea solo atunci când e gata.
Oricum, cam de acum o lună.
Nu, nu ai primit nimic.
Dar am făcut spațiu în magazie
și am aruncat resturile cu înregistrări vechi.
Toate resturile.
Astea sunt ale tale și a lui Mikey.
Mel le-a lăsat deoparte într-o cutie.
S-a gândit că poate vrei să păstrezi câteva copii.
Ce să fac cu ele?
Ar fi trebuit să le arunc?
- Bine. - Salut.
Uite cheia.
Merg până la Jersey să iau mașina mamei.
Bine. Îmi pare rău. Bine.
- Da? - Salut, sunt eu, Llewyn.
- Da? - Pot urca?
Nu.
Bine.
Ei bine...
Ei bine, îmi pot lua lucrurile?
Ți le aduc eu. Ne întâlnim la cafeneaua Reggio.
Bună.
Mulțumesc.
- Cine a câștigat la loterie în seara asta? - Poftim?
Stau la Al Cody.
Deci când vei face...?
- Ai să...? - Avortul?
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Bine. Voi vedea dacă tipul poate face asta.
"Tipul"? Sper că este un doctor.
Da, da, da, este doctor.
- Ai banii? - Da, am banii, nu-ți face griji.
- Cu tine, îmi cam fac. - Ei bine, nu ar trebui.
Ba da.
Dumnezeu știe că tu nu-ți faci niciodată griji.
Doar îi lași pe alții să-și facă, mai ales când e vorba de sarcini.
Te rog, nu începe iar cu faza cu două prezervative.
Te-ai gândit vreodată la viitor?
La viitor?
Vrei să spui, ceva precum mașinile zburătoare?
Hoteluri pe Lună?
Și uite de aceea ești un distrus.
Nu, mai degrabă de ce ești tu dată dracu.
Tu doar încerci să schițezi un viitor.
Să te muți în suburbii cu Jim, să aveți copii.
- Asta e de rău? - Dacă asta înseamnă muzica pentru tine,
o modalitate de a ajunge în locul ăla, da, este puțin carierism,
și este puțin obtuz,
- și este puțin cam trist. - Eu sunt tristă?
Tu ești cel care nu ajunge nicăieri.
Nu vrei să ajungi undeva. Eu și Jim încercăm.
- Vreau. Vreau să... - Încercăm, tu dormi pe canapea.
- E urât să-mi arunci asta în față. - Nu vrei să mergi nicăieri.
De aceea toate aceleași prostii ți se întâmplă ție,
- pentru că le accepți. - Chiar crezi asta?
Da, și de asemenea, pentru că ești un dobitoc
care se culcă cu femeile altora. Să nu uităm asta.
Acum ești mândră de tine, nu-i așa?
- Pe a cui canapea dormi la noapte? - Ți-am spus. A lui Al Cody. Nu mă asculți.
Stai cu ochii pe lucrurile mele.
La naiba. Sunt un norocos.
Mulțumesc că mi-ai sugerat locul ăsta.
Săraca făptură, probabil nu a mai mâncat de ieri.
La naiba, e o pisică domestică. Uite.
Îi știi numele? Nu-mi pot aminti numele ei.
Nu-i știu numele.
Nu stau cu familia Gorfein.
Bună pisică. Mulțumesc Doamne.
Ei bine, unde rămăsesem?
Tu mă făceai carieristă, iar eu te făceam ratat.
Corect, ei bine, astea sunt caracteristicile tale.
Nu, sunt ale tale.
Știi, în viziunea mea,
lumea se împarte în două tipuri de oameni.
Aceia care împart lumea în două tipuri de oameni...
Și ratații?
- Salut. - Salut.
Poți ține asta pentru mine? Nu mai are loc.
- Am cumpărat câteva chestii pentru casă. - Da. Da, sigur.
Hei, nu trebuie să...
Nu trebuie să stai mai mult de câte zile, nu-i așa?
Marți vine iubita mea din Boston.
Da, nu, este... Da, e în regulă. E-n regulă. Da, mulțumesc.
Nu vrei să mergi la Chicago, nu-i așa?
- De ce aș vrea să merg la Chicago? - Da.
Mașina asta merge marți la Chicago. Un prieten de-al meu trebuie să ia pe cineva
de la un concert și caută pe cineva să împartă banii pentru benzină.
Prefer New York.
Cine este "Arthur Milgram"?
Eu sunt.
La un moment dat, o să-l schimb legal.
Domnul Davis?
Nu, nu, nu, nu mă vrea alături de ea.
Bine. Ei bine, trebuie să aibă pe altcineva.
Cineva care să o ajute acasă.
- Bine, o voi înștiința. - Va trebui să fie într-o sâmbătă.
Hei, o pot face sâmbăta asta.
Bine. Voi plăti acum din moment ce nu ne mai vedem.
Nu, nu, nu.
Nicio taxă.
Știi, de data trecută.
De data trecută? Te referi la data trecută cu Diane?
Da, vreau să spun, nu am avut niciun număr sau vreo adresă de-a ta.
- Apropo, unde stai? - Stai puțin, ce?
- Nu am o... - De ce...?
De ce nu este nicio taxă acum?
De ce...?
Ei bine, doar știi.
Ei bine, nu, chiar nu știu omule. Lucrezi în folosul comunității?
Ei bine, nu, din moment ce nu s-a întâmplat ultima dată.
Ce nu s-a întâmplat?
Nu ți-a spus Diane?
Diane nu a avortat.
A venit la mine să-mi spună că s-a decis
să ducă sarcina la termen.
Nu ți-a spus?
Nu.
Ea...
Doamne, mi-a spus să-i recomand un doctor în Akron.
- În Akron? - Să meargă...
Nu, știam că a fost la Akron. Ea este din Akron.
Da.
- Îmi pare rău, credeam că... - Părinții ei sunt în Akron.
Acum copilul ar trebui să aibă 2 ani?
Cred că da.
Da.
Îmi pare rău, nu am știut cum să-ți dau banii înapoi.
Nu te-am mai văzut la vreo cântare.
- Uite pisica. - Da.
Înapoi acasă. Hei, Llewyn, bine ai venit. Hai intră.
Lillian este în bucătărie. Prepara faimoasa ei musaca.
Nu, nu pot da buzna la cină. Vreau doar să...
- Nu, nu. Haide. O persoană în plus? - Nu, nu, nu. Nu pot.
Musaca? Haide.
Îi știi pe...? Îi știi pe Marty Green și Janet Fung?
Bună, mă bucur să vă cunosc. Llewyn Davis.
Ești prietenul de folk al lui Mitch și Lillian.
Vrei să stai cu noi?
Nu, nu, nu. Nu am fost niciodată la cină planificată.
Llewyn nu e un tip din cartierul Upper West Side. Îl vedem doar când...
Doar când mai făceam schimb cu prietenii prin cartier.
Da, doar noi am mai rămas.
Marty este în departamentul meu. Și Joe este cântăreț.
El este Joe Flom. Cântă în "Musica Anticha" cu Lillian.
Salut. Ce mai faci?
- Mă bucur să te cunosc. - Da.
La ce instrument cânți?
Ei bine, orice instrument cu clape. Cânt la celestă și clavecin în MA.
De multe ori sunt instructor de pian.
- Hei, ai o țigară? - Da, desigur.
Llewyn, bei un pahar cu vin?
- Puțin vin Dago Red? - Da.
Trebuia să aduc și eu ceva.
Hei, nu fi ridicol, ai adus pisica.
Da, corect.
Știi,
obișnuiam să iau lecții de pian când eram copil
de la doamna Sieglestein.
Nu o știi pe doamna Sieglestein, nu-i așa?
Gambe foarte, foarte mari, încălțăminte ortopedică,
locuia în Far Rockaway, mai sus de Kurlands?
Cântă muzica timpurie?
Harry James la radio.
Iar la pian cânta...
"Drink to Me Only with Thine Eyes."
Nu-și schimba preferințele.
Ei bine, Harry James.
Bine, da, ei bine, felul cum cântă ea era aproape de ritm.
E adorabil.
- Câți ani are? - Face 2 ani în Aprilie.
Este cu mama mea acum.
Bunicile sunt folositoare, nu?
- Cum îl cheamă? - Howie.
El mereu îi spune Howie. De fapt este Howard.
Howie Greenfung.
Poftim? Precum...?
Precum, "Green-fung"? Se scrie cu cratimă?
Nu, nu, într-un cuvânt, Greenfung.
Howard Greenfung.
Glumești, nu?
- Nu. - Llewyn, ce-ai zice să...?
De ce nu ne cânți ceva?
Da, te rugăm. Este foarte bun.
- Joe ar trebui să te aude. - Nu.
- Și Marty și Janet. - Desigur.
Îți dau chitara mea Silvertone. O primești doar dacă vei cânta.
Corect, da, bine, pot spune că asta e una din acele chestii când spun nu
și voi credeți că eu doar mă aștept de la voi să insistați.
Da, așa este.
Știi ce, eu nu sunt un pudel instruit.
Credeam că a cânta, este o expresie a sufletului, plină de bucurii.
Da.
În regulă.
Asta este...
Asta e una timpurie. Lui Joe ar trebui să-i placă.
- Dragă... - Dragă...
- Ce faci? - Poftim?
Ce este asta? Ce faci?
- Ei bine, este partea lui Mike. - Nu face asta.
- Este partea lui Mike. - Știu ce este. Nu face asta.
Știi ce? Asta e o prostie.
Îmi pare rău, asta e... Nu voi face asta, bine?
Fac asta ca meserie. Nu e o joacă.
Llewyn, te rog, nu este corect față de Lillian.
Este o prostie. Eu nu te rog să rămâi la cină
și apoi să-ți sugerez să ții o prelegere cu privire la popoarele din America centrală.
Sau ce naibii de popoare pre-columbiene or fi.
Ăsta este meseria mea. Așa îmi plătesc eu chiria.
Llewyn, nu este...
Asta e o casă primitoare.
Sunt un profesionist nenorocit. Și știi ce?
La naiba cu partea lui Mike!
- Este-n regulă, Lillian. - Este doar o... Este...
Nu pot sta în camera asta. Nu pot sta în camera asta.
Ei bine, ea...
Nu trebuie să plece ea. Evident că voi pleca eu.
Îmi pare rău că v-am stricat seara.
Mulțumesc pentru musaca.
Asta nu e pisica noastră.
Poftim? Ba bineînțeles că e a voastră.
- Dumnezeule! - Nici măcar nu e motan.
Llewyn, unde-i sunt testiculele?
- Sunt... - Unde-i sunt testiculele?
Lucrurile mele.
Bună.
Da, salut.
Ce-i asta?
Este chitara mea.
Desigur, pune-o aici. Nu mă deranjează.
Simte-te ca acasă.
Ce ești tu, un dansator de flamenco?
Cum te cheamă? Pablo?
Llewyn Davis.
Eu sunt Roland Turner.
El este valetul meu, Johnny Five.
Johnny Five.
Și aia a fost ultima dată când am fost în Murfreesboro.
Mi-au dat de înțeles că nu voi mai fi primit înapoi cu plăcere.
Mi-am spus, "E-n regulă frate. S-ar putea să reușesc pe cont propriu"
și fără să mă întorc înapoi în orășelul vostru de rahat."
De la ce vine N-ul?
- Poftim? - De la ce vine N-ul?
- Lou N. Davis. - "Llewyn."
Llewyn, L-L-E-W-Y-N. Este un nume galez.
Ei bine, trebuie să fie ceva, de ai un nume așa stupid ca ăsta.
- Nu arăți ca un galez. - Mama a fost italiancă...
Uite, asta te-ar putea interesa.
Johnny și cu mine am fost în Seattle să cântăm la "High Spot".
Johnny, îți aduci aminte?
Mi s-a făcut rău după ce am mâncat un sandviș cu brânză prăjită,
și dădeam afară prin toate orificiile,
din unul dădeam de ziceai că e un furtun de incendiu.
I-am spus managerului:
"Cum numești chestia pe care tocmai am mâncat-o?"
A spus că este "Rarebit galez".
I-am spus, "Bine, tot ce ține de Țara Galilor te face să te răhățești pe tine",
sau e doar pâinea asta prăjită?"
A spus... La naiba. Ce e chestia aia?
Este pisica mea. Ei bine, nu e pisica mea, este...
Un adult cu o pisică.
- Este o parte din reprezentația ta? - Nu.
- Ce ai spus că obișnuiești să cânți? - Piese folk.
Piese folk. Am crezut că ai spus că ești un interpret.
Interpret de muzică folk cu o pisică. Straniu...
Nu e pisica mea. Doar că nu știu ce să fac cu ea.
Serios? Deci ți-ai adus și scula cu tine?
Johnny, oprește.
Este o stație de benzină.
E rândul tău să plătești benzina, Elwin.
E încă acolo?
Ești prieten cu Al?
Da.
Haideți toată lumea.
Da.
Drăguț.
Tipul a spus, "Ești un escroc." Și eu i-am spus, "Ești un idiot".
Un escroc pretinde că nu se ține de șmecherii.
Îți spun că sunt specialist în chestii d-astea. Poate că tu ești escrocul
care pretinde că este idiot. Și vrei să mă păcălești.
Nu-mi face mie reguli. Cânți ce vrei.
Dar în jazz, știi, cântăm pe toate notele.
12 note pe o scală muzicală, idiotule, nu 3 acorduri pe o chitară havaiană.
Ei bine, ai mai multă putere dacă te obișnuiești cu asta.
Interpret solo?
- Acum da. - Acum?
Obișnuiai, să ce, să cânți cu pisica?
De fiecare dată când cântai pe C major, ea scuipă un ghemotoc de păr?
Obișnuiam să am un partener.
Ce s-a întâmplat?
S-a aruncat de pe podul George Washington.
Ei bine, la naiba, nu-l condamn.
Nici eu nu suportam dacă trebuia să cânt "Jimmy Cracked Corn" în fiecare seară.
Scuză-mă că spun asta, dar este puțin ciudat, nu?
Podul George Washington?
În mod tradițional, dacă vrei, te arunci de pe podul Brooklyn.
Podul George Washington?
Cine vrea să facă asta?
Ce era, cam tâmpițel?
Nu chiar.
Și atunci ai luat pisica?
Uite, piesa Cowboy Chords, asta te-ar putea interesa.
E o piesă pe care am auzit-o în Montreux, Elveția.
- Un bas, un pian și sunetul copacilor... - Hei domnule Turner, mă întrebam...
Ar putea acel baston
să intre cu totul în fundul tău
sau ar rămâne puțin afară?
Bine.
Amenințările și intimidarea nu țin la mine.
Vrei să știi de ce? Asta te-ar putea interesa.
Am studiat Santeria
și alte lucruri pe care idioții ca tine le-ar numi magie neagră
din cauza lipsei de înțelegere, din Chano Pozo până în New Orleans.
Vrei să spui că mă vei face?
Nu trebuie să fac aceste amenințări copilărești.
Eu îmi fac treaba, și într-o zi te vei trezi întrebându-te:
"De ce am acesta pedeapsă pe cap?"
Sau poate că nu va fi chiar atât de specifică.
Sau poate va fi, "De ce nimic nu merge bine pentru mine?"
Viața mea este ca un castron mare de rahat.
"Nu-mi amintesc să fi făcut acest castron mare de rahat."
În timp ce, Roland Turner este la sute de kilometri distanță,
râzând și cu fundul de tine.
Gândește-te la asta, Elwin.
În mașina asta, proastele maniere, nu vor funcționa.
Ai o țigară?
Nu mai am.
"Clean Asshole Poems,"
Orlovsky.
Apoi,
am cântat.
The Brig.
3 săptămâni în acel spectacol.
Ar fi putut fi mai multe.
Polițiștii l-au închis.
Cum adică?
E o poveste lungă.
Mai mult, mai mult, mai mult țipă patul.
Mai vorbește-mi.
Vai, pat care-ai suportat Greutatea întregii lumi.
Toate visele așternute pe tine.
Vai, pat căruia nu-i crește părul.
Căruia nu poți să i-o tragi,
sau căruia poți să i-o tragi.
Vai, firimituri de pat din toate timpurile Vărsate pe tine.
Vai, patule.
Da.
Ei bine...
Scuzați-mă.
Bună.
Cât de departe suntem de Chicago?
Cam la 3 ore, sau mai mult, depinde și de vreme.
Să merg să chem o ambulanță?
Nu, este în regulă.
Ia-i bastonul.
Ce faceți?
- Eu doar... - Nu puteți opri aici.
Am tras pe dreapta să ne odihnim puțin.
Ai băut ceva?
- Nu este beat. - Nu vorbeam cu tine.
Tu, ieși afară din mașină.
- Eu? - Da tu. Ieși din mașină.
Vin-o aici, vreau să vorbim...
- Ia-ți mâinile de pe geacă. - Băiete, nu te juca cu mine.
Nenorocitule.
- Să mergem. - Da.
Am fost în închisorile voastre. Asta nu va funcționa.
La naiba.
La naiba...
Următorul.
- Mai vrei cafea? - Da.
Schimbăm tură. Ai putea plăti consumația?
Ce tren aștepți?
E cineva?
Da?
Bud Grossman este aici?
Nu este încă.
Îl pot aștepta aici?
Desigur. Poate vreo oră.
Domnule Grossman.
Da?
Eu sunt Llewyn Davis.
- Îmi pare rău, mă cunoașteți? - Nu.
Mel Novikoff v-a trimis înregistrarea mea, acum o lună.
- "Inside Llewyn Davis". - Ești de-a lui Mel.
Da, da, sunt în Chicago, doar... Doar așa în trecere.
- Vă place înregistrarea? - Nu știu. Nu am primit-o.
Ei bine...
uite-o. Este...
Oricum, este...
Vă costă 5 dolari.
Glumeam.
Ei bine, da, sunt...
Sunt interesat să cânt aici,
dar, poate, de asemenea să obțin și un impresar.
Ai primit vreun ban de la Mel?
- Nu... - Da, puteam să jur.
Bine, hai să auzim ceva.
Nu vreți să auziți înregistrarea?
De ce aș vrea? Doar ești aici. Cântă-mi ceva.
Cântă-mi ceva de pe albumul
Inside Llewyn Davis.
Bine. În regulă. Aici? Pe scenă?
Nu aici.
Bine.
Nu prevăd să iasă o mulțime de bani din asta.
Bine.
Deci asta e tot?
Tu ești bine. Nu ești un începător.
Dar nu am ce are, să zicem, Troy Nelson?
Îl știi pe Troy?
Bun băiat.
E un băiat bun.
Da.
Interacționează cu oamenii.
Uite, te voi pune într-un trio. Doi băieți și o fată.
Nu ești tipul din față,
dar dacă poți face față,
fără să stai în bătaia reflectoarelor,
atunci am putea vedea cum funcționează vocea ta cu celelalte două.
Te simți confortabil într-o trupă?
Nu.
Adică da. Dar, nu.
Nu, am avut un partener.
Ei bine, asta are sens.
Vrei sfatul mea?
Reveniți împreună.
Este un sfat bun.
Mulțumesc domnule Grossman.
- Unde mergi? - New York.
Omule, asta e minunat. Mă întorc acasă la New Jersey și n-am prea dormit.
- Știi să conduci, nu? - Da.
Ei bine, atâta timp cât conduci și mă lași să dorm,
putem merge tot drumul, omule.
La naiba...
Deci, mă pot îmbarca?
Nu, nu poți.
- De ce? - Nu ești pe listă.
Bine. Ei bine, mă poți pune pe listă?
Nu, nu pot.
- De ce? - Tu de ce crezi?
Nu știu. Pentru că sunt comunist.
- Marxist? - Poftim?
Nu, nu ai cum să fii asta. Nu ești...
- Nu ești la zi. - Nu sunt la zi?
- E un alt mod de a spune. - Este un termen maritim?
Nu ești la zi cu plățile.
Îți plătești datoriile restante, 148 de dolari,
și te pun înapoi pe listă ca să te poți îmbarca.
Este un post de marinar de primă clasă pe "Maid of the Gate".
Ancorează vinerea asta la ora 18:00.
Banii pe care îi datorez, nu-i pot retrage ei, nu știu, după prima săptămână?
Nu pot să rămân fără ei. Sunt prins la mijloc.
Da, ei nu pot face asta. Trebuie să fii la zi pentru a te putea îmbarca.
Tocmai am făcut-o. Plec dezbrăcat, omule.
Bun început. Bine. Pot plăti?
Acum, îți voi scrie o chitanță,
împreună cu digul, numărul navei, dată și ora.
Ai licența de maistru în marină și pilotaj, nu?
- Nu poți naviga fără ele. - Da, o am.
Poftim, Llewyn Davis.
Hei, nu ești puștiul lui Hugh Davis, nu-i așa?
De ce n-aș fi?
Salut...
Cum merge treaba?
Voi pleca, tată.
Nu ne mai vedem pentru o vreme.
Plec pe navă.
Încerc ceva nou.
Vreau să spun, ceva vechi.
Bine.
Ascultă asta. De obicei îți plăcea.
Mă scuzați?
Te pot deranja? Tatăl meu a...
Trebuie să fie spălat.
Cum se simte?
Este în regulă.
Mă bucur să văd ce mă așteaptă.
Poftim?
- Llewyn. - Nu, nu glumesc.
Mi-am dat seama de toate acum.
Trudești câțiva ani buni, e-adevărat,
dar în cele din urmă îți vine rândul,
mâncarea ți-e adusă la nas,
nici măcar nu trebuie să te ridici ca să te răhățești.
- Llewyn, Danny este aici. - Îmi pare rău.
Ce este în neregulă cu tine? Să-ți fie rușine.
Îmi pare rău. Mi-a prins foarte bine să-l văd. A fost grozav.
Unde mi-ai pus cutia cu actele mele?
De la casa părinților, unde mi-e cutia?
Mi-ai spus să arunc totul.
Toate prostiile vechi, Joy.
La dracu, ai aruncat cutia cu actele mele?
Llewyn.
Da, fără cuvinte urâte.
Doar că acum trebuie să mă întorc la nenorocitul ăla de sindicat.
Aveam licența de maistru în marină și pilotaj acolo.
Dumnezeule, Joy.
Mi-ai spus să o pun afară pe trotuar.
Asta am făcut.
Vreau să pleci. Pleacă de-aici.
La naiba.
- Da, sunt un nesimțit, nu? - Așa este.
Danny, unchiul tău este un om rău.
Bine.
- Alo? - Sunt Llewyn. Nu închide.
Nu vreau să stau. Am nevoie doar de un loc unde să-mi las lucrurile. Te rog.
M-am săturat să le tot car cu mine.
Te rog?
- Unde vei sta? - Nu știu.
Am nevoie doar de 2 nopți.
Trebuie să fie cineva în cele cinci cartiere care nu este supărat pe mine.
- Cum te simți? - Bine.
De ce?
Deci a mers bine?
O voi face sâmbătă.
Dumnezeule, Llewyn, nici măcar nu-ți amintești.
Da, îmi pare rău. Am fost plecat.
Ei bine, parcă a trecut mult timp, dar de fapt au trecut doar câteva zile.
- Da, îmi pare rău. - Unde ai fost?
În Chicago.
De ce?
Nu. Nimic.
Pappi te va lăsa să cânți mâine.
Mai faci câțiva dolari.
Nu, nu mă va lăsa. Am fost acolo acum mai bine de o lună.
Te va lăsa. L-am întrebat eu.
Mulțumesc, foarte drăguț din partea ta,
dar am renunțat. Am terminat cu asta.
- Mă întorc înapoi în marină. - Poftim, asta-i tot?
Mâine s-ar putea întâmpla un lucru bun pentru tine.
Să cânt la Gaslight pentru a 400-a oară?
Pentru un coș nenorocit?
De fapt, va trebui să împarți coșul.
Este o altă interpretare.
Dar cei de la "Times" vor fi acolo.
Cei de la "Times".
Îmi pare rău.
Mulțumesc că te-ai gândit la mine,
dar nu se va ajunge nicăieri.
Sunt obosit.
Ești obosit?
Da, sunt foarte obosit.
Credeam că am nevoie de o noapte să dorm, dar de fapt este...
Este mai mult de atât.
Dar mulțumesc, că ai încercat.
Te iubesc.
Haide.
Faci mișto de mine?
Cum adică, amice?
85 de dolari? Pentru a înlocui o licență?
Nu-ți arunci licența.
Asta e ceva ce se păstrează.
Nu pot... Unde o să...?
La naiba.
În regulă, ei bine, dați-mi banii înapoi.
Am păstrat chestia asta.
Tocmai ce mi-am plătit datoriile dimineața, 148 dolari. Asta e chitanța.
Tu nu...
Nu returnăm taxele. Ce, ești nebun?
Tocmai le-am plătit dimineața. A fost acum 4 ore.
- Da. - Haide, vrei să spui...
Nu mă pot alătura echipajului și nici nu pot recupera banii?
Banii erau o datorie pentru sindicat.
Ești fiul lui Hugh Davis?
- Da. - Ce mai face?
Al naibii de bine. De fapt, el chiar a întrebat de tine.
Salut.
Mâine te vom auzi cântând.
Da, cred că da.
Ei bine, ești binevenit.
Ce părere ai de băieții ăștia?
Îmi plac puloverele.
Știi, nu ți-ar veni să crezi cât e chiria aici.
Cu folk-ul ăsta de rahat, nu știu.
Cu Jim și Jean, aveam o audiență bună.
Știi de ce Llewyn?
Mulți din tipii ăștia,
mulți din ei vin la spectacol,
pentru că vor să i-o pună lui Jean.
De aceea vin aici.
Iar alții Llewyn,
vin aici pentru că vor să i-o pună lui Jim.
Vor să i-o pună lui Jim.
Înțelegi ce spun?
- Vrei să spui că vor să i-o pună lui Jim. - Exact.
Exact.
Ei bine, eu,
i-am tras-o doar lui Jean.
Ce?
Da.
Știi...
Dacă vrei să cânți la Gaslight...
Mulțumim. Mulțumim doamnelor și domnilor.
- Mulțumim. - Mulțumim Pappi Corsicato.
Vă rugăm să-i spunem un mare bun venit lui Elizabeth Hobby
din Elinora în Arkansas.
Mulțumesc. Doamnelor și domnilor, mulțumesc.
Mulțumesc. Sunteți drăguți.
Acesta este primul meu spectacol în New York.
Cum ai primit șansa de a cânta, Betty?
Voi cânta o piesă.
Este una din multele melodii pe care le compun.
Este una cu care am crescut.
Haide, Llewyn. Mă știi mai bine.
Unde ți-e balotul de fân?
Unde ți-e știuletele de porumb?
Porți chiloței cu pătrățele?
Du-te dracu, nenorocitule. Haide, arată-ne chiloțeii.
- Taci din gură. - Arată-ne chiloțeii, Betty.
- Ajunge. - În regulă.
Dumnezeule, urăsc muzica folk.
În regulă, Eddie. S-ar putea să avem nevoie de Florio.
Urăsc muzica folk.
La naiba cu Florio. Du-te dracu Pappi.
Spectacolul ăsta e de rahat.
Patru ciudați și bunica lui Moise.
Llewyn. Intră.
Lillian prepara faimoasa ei salată libaneză.
Mitch, apreciez asta.
După ce s-a întâmplat data trecută, nu pot să-ți spun cât de rău îmi pare.
Uită de asta.
Cu toții devenim puțin mai emotivi când vine vorba de Mike.
Fiecare în felul lui.
A avut un alt stil de viață, înțelegi? Cât de talentat era.
E o mare pierde. O mare pierdere.
- Cât vei sta la noi? - Doar o zi sau două, dacă este în regulă.
- Doar până când... - Desigur, da.
Îi știi pe Arlen și Dodi Gamble?
El este Llewyn Davis, prietenul nostru, cântăreț de folk.
Ești prietenul lui Jim și Jean.
Într-un fel.
Jim ne-a pus un disc "Please, Mr. Kennedy."
- A fost distractiv. - Atât de amuzant.
Omule, va fi un mare hit.
Are drepturi de autor? Vai, Nelly.
Aș vrea să fiu în afacerea asta. Adică, un hit te poate face cunoscut.
- Da... - Llewyn.
- Lillian... - Îmi pare rău că te-am supărat.
Nu, nu, nu. Îmi ceri scuze?
- Da. - Nu.
La naiba.
Asta-i bună. V-ați luați o pisică nouă?
- Nu. - Nu, s-a întors acasă.
A găsit drumul înapoi spre casă.
Portarul a auzit niște zgârieturi în ușă, ieri dimineață.
- Dimineață devreme, în zori. - Da, ai văzut?
Este Ulysses.
- Este... Ulysses? - Ulysses.
Așa îl cheamă?
E cineva?
Probabil ați mai auzit piesa asta și înainte.
Dacă nu a fost niciodată nouă și niciodată nu va deveni veche,
atunci înseamnă că e o piesă folk.
În regulă, încă una înainte de a pleca.
Asta e tot ce am.
- Tu și Mikey cântați acel cântec. - Da.
Frate, ai fost praf noaptea trecută.
Da, Pappi, îmi pare rău. Sunt un nemernic.
Nu-mi pasă.
- Prietenul tău este în spate. - Prietenul meu?
A spus că este un prieten de-al tău. E un tip în costum.
Tu ești tipul nostim, nu-i așa?
Poftim?
A trebuit să deschizi tu gura.
Asta e ceea ce fac pentru a trăi.
Ceea ce faci. Faci mișto de oamenii de pe scenă?
Ai stat acolo în public noaptea trecută, urlând toate prostiile tale.
Țipi pentru anumite lucruri. Este un spectacol.
Nu era spectacolul tău.
Nu e vorba de operă, idiotule. E pentru un nenorocit de coș...
Plecăm din această cloacă nenorocită. O poți păstra.
Ceea ce faci.
Soția mea era pe scenă încercând să cânte.
Au revoir!
Traducerea și adaptarea: JustCosmin
Revizuire și completare: muLineZu